Uploaded By Sylvesteri
Joka hetki ja kaikkialla sydämet lyö ja pumppaa ―
ja puhuu toisilleen tavoilla, joita en ymmärrä.
Useimmiten ne varmaan sanovat:
"minun on nälkä" tai "on kakkahätä".
Mutta joskus ne käyttävät salakieltä.
Pois tieltä.
Housut jalkaan, hyvä mies!
Ruokinta―aika!
Anna koiralle kanssa.
Eikös ole hirveän rumaa tuolla?
Meidän paikka on kyllä maailman kaunein.
Isi sanoo, että ne jotka asuvat vallin takana, kuivalla maalla, ―
pelkäävät vettä kuin mitkäkin vässykät.
Ne ovat rakentaneet vallin, ja me on jääty sen taakse.
Ne luulevat, että me hukutaan tänne.
Mutta ei meitä mihinkään saada lähtemään.
Bathtubissa on enemmän juhlia kuin muulla maailmalla yhteensä.
Isi sanoo, että siellä kuivassa maailmassa ―
ei ole mitään sellaista kuin meillä täällä.
Ne juhlivatkin vain kerran vuodessa.
Niiden kalat on pakattu kelmuun.
Niiden vauvat on suljettu vaunuihin.
Kanat on vartaissa ja vaikka mitä vielä.
Jonakin päivänä tulee myrsky, ―
ja maa vajoaa ja vesi nousee, eikä Bathtubia enää ole.
On vain hirveästi vettä.
Mutta isi ja minä jäädään tänne.
Maailma on meitä varten.
Lihaa.
Lihaa. Lihaa. Lihaa.
Kaikki eläimet on tehty lihasta.
Minä olen lihaa, samoin te.
Kaikki on yhtä universumin suurta ruokabuffettia.
Tämä tässä on alkuhärkä.
Se on hurja ja paha otus.
Niitä eli silloin, kun kaikki asui vielä luolissa.
Ne hotki luolavauvoja suoraan niiden luolavanhempien edessä.
Ja luolamiehet ei mahtaneet mitään, ―
koska ne oli liian pieniä.
Kuka on sitä mieltä, että luolamiehet käyttäytyi kuin mitkäkin vässykät?
Miettikääpä sitä.
Universumin rakenne paljastuu hetkenä minä hyvänsä.
Jäätiköt sulaa ja vesi nousee.
Ja kaikki patovallin eteläpuolella jää veden alle.
Teidän pitää oppia selviytymään.
ETELÄMANNER
Kauan sitten alkuhärät olivat maailman kuninkaita.
Jos jääkautta ei olisi tullut, ―
ei Hushpuppyakaan olisi olemassa.
Olisin vain pelkkä aamupala.
Isi? Ruokinta―aika!
Ruokinta―aika!
Isi!
Lapset, joilla ei ole isiä eikä äitiä eikä ketään, ―
joutuvat elämään metsässä ja syömään ruohoa ―
ja varastamaan pikkuhousuja.
Jos isi ei tule kohta takaisin, minun on pakko alkaa syödä lemmikkejäni.
Isi?
Hei, tyttö! Tarvitsetko kyydin? ― Ei, isi tulee ja hakee minut.
Entäs ruokaa? Onko sinun nälkä?
Selvä, tee niin kuin haluat.
Olen säästänyt omassa talossani kaiken, mikä äidiltä jäi.
Isi on kertonut, että kun äiti katsoi minuun, ―
hänen sydämensä hakkasi niin että hän luuli sen halkeavan.
Siksi äiti ui pois.
Hei, kullanmuru. ― Hei, äiti.
Hushpuppy, mitä sinä siellä oikein puuhaat?
Oletko ollut kiltti tyttö niin kuin opetin sinua? ― Olen.
Olet hyvä tyttö, teet minut onnelliseksi.
Äiti, tuo on kaunista. ― Sinä se kaunis olet.
Pois tieltä, senkin läski elukka!
Isi!
Olen oppinut kauhean paljon asioita kun olit poissa.
Jos juon kaiken tämän, osaan röyhtäistä kuin mies.
Miksi sinulla on tuollainen mekko päällä? ― Anna minun olla, mokoma.
Onko sinulla rannerengas? ― Mene taloosi! Et kuitenkaan ymmärtäisi.
Haluan tulla sinun taloosi. ― Häivy!
Haluan... ― Häivy!
Tiehesi siitä.
Ruokinta―aika! Tänne näin!
Neiti pomo! Hushpuppy, missä sinä olet?
Missä olet?
Jos isi tappaa minut, en jää unohduksiin.
Tallennan tarinani tulevaisuuden tiedemiehiä varten.
Miljoonan vuoden päästä lapset kuulevat koulussa Hushpuppysta, ―
joka eli isinsä kanssa Bathtubissa.
Hushpuppy!
Missä Sinä olet?
Voi hemmetti!
Tule tänne! Älä yritä juosta karkuun!
Tänne ja äkkiä!
Lähden pois niin kuin äiti!
Tänne nyt!
Näetkö mitä tapahtuu? ― En!
Sinusta on pelkkää huolta! En kestä enää!
Nouse ylös ja tule.
Toivon että kuolet. Ja sitten kun olet kuollut, ―
tulen haudallesi ja syön synttärikakun ihan yksin.
Äiti! Taisin rikkoa jotakin.
Neiti Batseba! Minun isi kaatui!
Tule.
Hän selviää kyllä.
Ota tämä lääke ja juokse niin nopeasti kuin ikinä voit.
Isä saattoi olla muuttunut puuksi tai ötökäksi.
Sitä ei voinut tietää.
Universumi pysyy koossa vain, jos kaikki palaset ovat oikein.
Jos yksikin, vaikka miten pieni pala menee rikki, ―
koko universumi hajoaa.
Myrsky nousee!
Walter, mikä on? Et kai sinä vettä pelkää?
Minä lähden täältä. Jää sinä, jos haluat.
Hei, miten menee? ― Hirveä hässäkkä!
Hei, sieltä tulee Wink! ― Kaikki hössöttää ihan hirveästi.
Sitä minäkin. ― Me ei lähdetä mihinkään.
Minua kyllä hirvittää. ― Antaa vetää sitten.
Lähden heti kun saan tämän kaljan loppuun.
Et kyllä lähde mihinkään, Walrus.
Haluat siis kuolla? ― Katsokaa nyt Winstonia. Sinä ainakin jäät!
Meikäläistä ei myrskyt paljon huoleta.
Hushpuppy!
Missä oikein olet ollut?
Mitä tapahtui...? ― Hiljaa. Ei sanaakaan.
Tänne nyt!
Vaikka poltitkin talosi, et voi noin vain asettua tänne.
Tämä talo on yhä Winkin! Tänne ei tuoda leluja eikä tyttöjen juttuja!
Mutta minäkään en saa tulla sinun puolellesi.
Joten veneeseen nyt!
Veneeseen siitä!
Sinne nyt.
Jos vesi alkaa nousta, me noustaan sen mukana, ―
tehdään reikä kattoon ja purjehditaan tiehemme.
Ja nyt laitat nämä päälle.
Pujota käsi sisään. Äläkä ikimaailmassa ota näitä pois.
Olen isäsi ja teet niin kuin käsken.
Minun hommani on estää sinua kuolemasta.
Kuuntele siis: nyt silmät kiinni ja nukkumaan.
Nuku!
Mitä sinä tuijotat?
Miten voin nukkua, kun tuijotat?
Pelottaako sinua?
Näytän, että mikään myrsky ei voi tehdä pahaa Douceteille.
Me Doucetit ei myrskyjä pelätä!
Meikä hoitelee tämän myrskyn.
Täältä tullaan, myrsky!
Hushpuppy, katso tänne!
Käy päälle vaan, myrsky!
Olen täällä! Täällä näin!
Äiti!
Tämä oli maailmanloppu niille eläimille, ―
joilla ei ollut isää, joka olisi pannut ne veneeseen.
Winston!
Siellä ne ovat, yrittävät hengittää veden läpi.
Edison, oletko täällä?
Kun meikää ei enää ole, ―
sinun pitää oppia ruokkimaan itsesi.
Työnnä käsi veteen.
Sinne vaan.
Nyt sitten pidät kättä siinä, kunnes kala tulee.
Pane toinen käsi nyrkkiin.
Sillä voit sitten iskeä kalaa, kun nostat sen ylös.
Sainpas!
Katsos mitä me saatiin!
Me saatiin se! ― Me saatiin se!
Sitten pidät sitä tällä lailla näin. Ja isket nyrkillä.
Isket oikein kovaa.
Pitele kiinni.
Älä välitä. Kuuluu asiaan.
Haluatko yrittää uudelleen?
Kerta vielä.
Äiti?
Oletko se sinä?
Olen rikkonut ihan kaiken.
Vahvat eläimet tietävät, kun jonkun sydän on heikko.
Se tekee ne nälkäisiksi, ja ne alkavat tulla.
Walrus!
Tännepäin! Tiesin, että et lähtisi mihinkään.
Taisin sammua.
Pikku―Jo!
Oletko kunnossa?
Mitä sinulle on sattunut? ― Walrus höpötti koko yön...
Peter! Onpa hienoa nähdä! Sinäkään et siis lähtenyt. ― No tietty en.
Siinä kanssa oikein vanha stara. ― Oikea titaani!
Hienoa että jäit.
Jos minulla olisi siivet, olisin voinut lentää myrskyn mukana.
Minä melkein kiskoin Walrusilta kalsarit jalasta.
Hushpuppy.
Olenko kertonut siitä, miten sinut pantiin alulle?
Kun Hushpuppyn äiti ja minä tavattiin, ―
me oltiin niin ujoja, että vain istuttiin ja juotiin olutta.
Ja hymyiltiin toisillemme.
Yhtenä päivänä minua ujostutti niin, että nukahdin.
Isi kertoi, että äiti oli niin kaunis, ―
ettei sen tarvinnut edes sytyttää hellaa.
Kun äiti tuli sisään keittiöön, vesi alkoi kiehua itsestään.
Äitisi nirhi sen alligaattorin ja tuikkasi sen paistinpannulle.
Ja Hushpuppy putkahti maailmaan suunnilleen neljän minuutin päästä.
Minulla oli homma hanskassa.
Neiti Batseba!
Täältä pesee!
Ottakaa!
Katso mitä meillä tässä on! Päivän saalis!
Sotia me ei käyty, mutta hautajaiset pidettiin Bathtubin malliin.
Lisää vaan!
Itkeä ei saanut.
Viimeisille vesille!
Walrusille!
En aio laskea housuihini. Tai ihan vähän vaan.
Kun vesi laskee, meikä pussaa maata.
Ei vesi mihinkään laske. ― Meidän koti on sen alla.
Kaikki kaunis on mennyttä.
Veden suola on syöpynyt jo kaikkeen.
Ensin kuolee puut, sitten eläimet ja kalat.
Paras alkaa ajatella muuttoa. ― Minulla on homma hanskassa.
Hushpuppy, tulepas Jean―sedän luo. Näytän sinulle.
Ensin käännetään se nurinpäin.
Sitten painetaan peukalolla. Hyvä tyttö.
Sitten tosi varovasti...
Ota veitsi ja irrota tämä.
Hienoa!
Ei, Hushpuppy!
Se avataan repimällä!
Näytä minulle!
Revi se!
Näytä, millaista väkeä me ollaan! Meissä on tunnetta!
Mikä eläin!
Meillä ei ollut aikaa voivotella kuin mitkäkin vässykät.
Me päätettiin rakentaa leiri Bathtubin korkeimmalle paikalle.
Meillä oli tarpeeksi eläimiä ruoaksi, kunnes vesi laskeutuisi.
Katso, näin.
Hellemmin.
Hän tokenee kyllä.
Tämä on tärkein juttu, minkä ikinä voin opettaa teille.
Teidän pitää oppia auttamaan niitä, jotka ovat pienempiä kuin te.
Kas noin. Miltäs tuntuu?
Kahden viikon päästä kaikki alkoi kuolla.
Walrus, haluatko sinä lähteä pois Bathtubista? ― En minä.
Minä kuulin kyllä.
Kukaan ei lähde pois Bathtubista. Sinä et tajua mistään mitään.
Tämä vesi tappaa meidät. Jotain pitää tehdä.
En aio kuolla nähdään, kun muut käyvät ostamassa ruokansa.
Pomo hei, isin pitää käydä hoitamassa yksi juttu.
Sitten kaikki on niin kuin ennenkin.
Minne menet? ― Älä pelkää. Minä hoidan homman. Me voitamme.
Jos jotain menee pieleen, Walrus on uusi isi.
Sinusta tulee Bathtubin kuningas. Lupaan sen.
Odota siinä.
En saa kertoa, minne ne menivät.
Patovallille siis?
Ei ole mitään hätää. ― Varo tai mottaan.
Tiedän, mitä ne aikovat: viedä meidät johonkin suojaan!
Isi on sanonut, että rohkeat miehet eivät pakene kotoaan.
Pitele kiinni, Peter T. Kaikki menee hienosti.
Pitele sinä tätä laukaisulangan päätä.
Maailmankaikkeus pysyy kasassa, jos kaikki osaset ovat paikallaan.
Jos rikki menneen kohdan saa korjattua, kaikki on taas hyvin.
Tänne nyt.
Peter T., anna minulle se laukaisulanka.
Anteeksi kauheasti...
Et kai sinä vain ole pudottanut laukaisulankaa? ― Olen minä.
Pitää etsiä se.
Tänne sieltä! ― Mitä sinä ämmä teet?
Kampean perseenne tänne veneeseen.
Olemme lirissä, jos koskette patovalliin.
Jean Battiste! Etsi se laukaisulanka!
Veneeseen nyt! Raahaa perseesi tänne!
Hushpuppy?
Vedä!
Vedä, pomo! ― Ei!
Vesi laski, mutta se ei auttanut mitään.
Joskus kaikki menee niin rikki, ―
ettei sitä enää voi korjata ehjäksi.
Äiti!
Tämä on hätäevakuointi. Alueella ei voi enää asua.
Toistan: alueella toimeenpannaan pakkoevakuointi.
Jos on pieni, pitää korjata se, minkä pystyy.
Helvetti!
Mikä sinua oikein riivaa? Mitä tuo oli?
Mitäs nyt aiot tehdä?
Ahaa, aiot siis heitellä tavaroita. Minäkin osaan.
Heitellään! Antaa palaa!
Minäkin osaan!
Antaa palaa!
Anna tulla!
Luuletko, että en muka tiedä?
Luulet, että olen sokea?
Et rupea itkemään.
Ei itkuja!
Helvetti! Sanoin, että ei itkuja!
Tule, otetaan ryyppy.
Olen tosi pahoillani tosi monista jutuista.
Kuoletko sinä? ― En.
Jätätkö minut yksin? ― En jätä.
Jos sinä lähdet, niin minäkin lähden. ― Ei se niin mene.
Joskus alan täristä sängyssä, enkä saa sitä loppumaan.
Minulla on sama kuin sinulla.
Se johtuu vain siitä, että olet tyhmä pikkutyttö.
Kuolenko minä? ― No et! Sinä elät varmaan vielä sata vuotta.
Näytä minulle pyssyt. Näytäpä ne minulle.
Näytä minulle.
Näytäpä vähän habaa. Habaa! Habaa! Habaa!
Näytä!
Sinä olet pomo!
Minä olen Pomo!
Kuka on pomo? ― Minä!
Niin olet! Kuka on pomo? ― Minä!
Helvetin pöytä!
Pitää mennä maaten. Pitää kerätä voimia.
Älä pelkää.
Mitä?
Tule!
Tule siihen viereen.
Hei? ― Niin.
Et se sinä tässä ole sairas.
Isot eläimet eivät tunne armoa.
Ne syövät oman isänsä ja äitinsäkin.
Onkohan tuolla joku? ― Hirveä mörskä.
Alue on määrätty evakuoitavaksi. Kaikkien täytyy poistua.
Me ei lähdetä mihinkään!
Rauhoittukaa. ― Haluatko, että peruutan syntymätodistuksesi?
Pidelkää sitä.
Älkää rimpuilko!
Päästäkää se irti! Minä tapan teidät!
Ei se näyttänyt vankilalta, ennemmin akvaariolta, josta puuttuu vesi.
Meidät oli kuulemma tuotu sinne omaksi parhaaksemme.
Ettekö kuule? Haluan vastauksen!
Et sitten syö sitä.
Voimmeko puhua? Kokeissa löytyi jotakin...
Hetkinen, ei lapsen kuullen.
Odota tässä.
Sanoin: ei lapsen kuullen!
Toimenpiteessä on iso riski. Jos jotakin sattuu...
Näpit irti! ― Voitte kuolla, jos emme tee mitään.
En halua teiltä yhtään mitään! ― Lopettakaa!
Rauhoittukaa! ― Näpit irti minusta!
En halua teiltä mitään! Päästäkää!
Isi!
Täällä kun eläin sairastuu, se kytketään seinään.
Sinut tullaan hakemaan.
Isä on sanonut, että jos hän joskus ei enää pysty juomaan olutta, ―
hänet pitää panna veneeseen ja sytyttää tuleen.
Sitten kukaan ei pysty kytkemään häntä seinään.
Pomo! Nouse ylös!
Me lähdetään täältä. ― Tulkaa!
Bussit Mobileen lähtevät B―rapun edestä kello kolmelta...
Hei! Lähdetään kotiin! Häivytään täältä!
Katso, että viet hänet hyvään paikkaan! ― Isi!
Päästäkää minut ulos!
Sinä yrität päästä minusta eroon!
Kuuntele! En yritä. Sinä et ymmärrä.
En vain voi enää pitää huolta sinusta, ymmärrätkö? Minä kuolen!
Minun vereni syö itseään. Ymmärrätkö, mitä se tarkoittaa?
Älä puhu kuolemisesta.
Kaikkien isät kuolevat. ― Ei minun.
Kyllä vaan, sinunkin isäsi.
En halunnut, että joudut katselemaan sitä.
Ymmärrätkö?
Tulkaa, häivytään täältä!
Nouse ylös!
Walrus, vie minut kotiin.
Kaikki joutuvat luopumaan siitä, josta ovat syntyneet.
Niin se on luonnossakin.
Rohkeat jäävät katselemaan, kuinka se tapahtuu.
He eivät lahde karkuun.
Uikaa!
Olen menossa äidin luo. ― Se onkin hyvä paikka mennä.
JÖRÖ
Minne me ollaan menossa? ― Ei sillä niin väliä.
Tämä on sellainen laiva, että se vie sinne minne pitääkin.
Haluatko kanasipsin?
Ne ovat hyviä.
Olen syönyt niitä koko elämäni. Käärepaperit heitän aina tuonne.
Ne muistuttavat minua siitä, kuka olin, kun söin ne.
Tuoksu saa tuntemaan, että on koossa.
Minäkin haluan olla koossa. ― Niin varmasti tuletkin olemaan.
ELYSIONIN KENTÄT Uiva monnimaja TYTTÖJÄ TYTTÖJÄ TYTTÖJÄ
Herra vääpeli! Mitä kuuluu? ― Hei, Frankie.
Hyvät hyssykät, sinulla on kakaroita mukanasi!
Voi miten suloisia.
Haluatko jotakin, kulta?
No mitä? Oletko yksin?
Selvän teki.
Tulepas tänne, niin näytän sinulle yhden taikajutun.
Annas kun sanon.
Lapsille aina kerrotaan, että elämästä tulee hienoa ja nastaa.
Ja paskat. Ei tule.
Joten unohda koko juttu.
Elämä on suuret bileet, joo, mutta susta tulee vanha tyhmä tarjoilija.
Jonain päivänä kaikki putoaa lautaselta, ―
eikä kukaan nosta sitä ylös puolestasi.
Olet ihan itsesi varassa.
Menikö perille?
Hymyä naamaan siis.
Kukaan ei jaksa itsesäälisiä akkoja.
Alligaattori on ihanaa.
Sinä voisit ruveta pitämään huolta minusta ja isistä.
En tunne isääsi enkä pysty pitämään huolta muista kuin itsestäni.
Mutta jos haluat, voit jäädä tänne.
Tämä on kaikista ihaninta.
Tiedän.
Olen laskenut joka kerran, kun minut on nostettu ilmaan.
Nekin kerrat, kun minut on nostettu kahdella sormella.
Wink, tuo se vauva tänne. Se pitää kylvettää.
Kylpy saa luvan odottaa.
No niin, pullero, haukkaapa vähän happea.
Minun pitää mennä takaisin kotiin.
Sinä taidatkin olla ystävä.
Minun pitää mennä pitämään huolta omistani.
Tosi hyvää.
Ei itkuja.
Älä itke.
Seison rannalla ja katselen, miten laiva katoaa.
Se katoaa. Ja me itkemme sen perään.
Mutta ei se ole poissa. Se on yhtä totta kuin lähtöhetkellään.
Jossain muualla jotkut toiset huutavat: "Sieltä se tulee!"
Sitä on kuoleminen.
"Sieltä se tulee!"
Kun kaikki hiljenee, näen sen, mistä olen syntynyt, ―
lentelevän ympärilläni näkymättöminä palasina.
Jos pinnistelen, palaset katoavat.
Mutta kun kaikki taas hiljenee, näen ne uudestaan.
Tajuan, että olen pikku palanen valtavaa universumia.
Ja kaikki loksahtaa taas paikalleen.
Kun kuolen, tulevaisuuden tiedemiehet saavat tietää kaiken.
He saavat tietää, että oli kerran Hushpuppy, ―
joka eli isinsä kanssa Bathtubissa.
Uploaded By Sylvesteri